RADOMAN KANJEVAC- Mislim da ne znaš s kim imaš posla,mala (stihove govori: Branislav Lečić)
- 12 years ago
Na izmaku noći
Beograd podseća na mirno more
Pospani grad spokojno diše u tišini
Noć ponekad ume da zaboli kao neprijatno pitanje
Tišina deluje na bubne opne opasnije od najveće buke
Kao napolitanke naslagane u kutiju grada
Kao domine sa prozorima zabodene u srce betona
Kao košarkaši oko kojih čuče fudbaleri
Iznad starih beogradskih krovova štrče soliteri
Neko je i ove noći bio budan umesto nas
Policijska patrola, na primer, krstari kao i obično
Semafori, kao neki propali pijanci, namiguju na prazno
Fabrički dimnjaci ljuljaju se pospani, samo što se ne
sruše od umora
Noćni autobus
Vuče na jedno brdo gomilu promašenih profesija
Čuje se lavež usamljenih pasa svih vera i konfesija
Iz jednog kafea svira neka muzika tužna, tipična
balkanska
Ona je otišla sa drugim i ostavila u njemu pakao
Umesto da ode kod psihijatra Jovana Marića
On je celu noć pio i plakao
Otići kod psihijatra u Srbiji je velika sramota
Zato je svaka pesma, u mojoj zemlji, iskrena ispovest
idiota
Ostavljenog zato što voli da bude ostavljen,
takav je mentalitet
Sve drugo osim poraza je neuspeh, atak na identitet
Biti na vreme ostavljen smatra se najvećim uspehom
U zemlji koja je naviše ostavljenih ljudi dala
Mislim da ne znaš gde si se zaista rodila
Mislim da ne znaš s kim imaš posla, mala
Beograd podseća na mirno more
Pospani grad spokojno diše u tišini
Noć ponekad ume da zaboli kao neprijatno pitanje
Tišina deluje na bubne opne opasnije od najveće buke
Kao napolitanke naslagane u kutiju grada
Kao domine sa prozorima zabodene u srce betona
Kao košarkaši oko kojih čuče fudbaleri
Iznad starih beogradskih krovova štrče soliteri
Neko je i ove noći bio budan umesto nas
Policijska patrola, na primer, krstari kao i obično
Semafori, kao neki propali pijanci, namiguju na prazno
Fabrički dimnjaci ljuljaju se pospani, samo što se ne
sruše od umora
Noćni autobus
Vuče na jedno brdo gomilu promašenih profesija
Čuje se lavež usamljenih pasa svih vera i konfesija
Iz jednog kafea svira neka muzika tužna, tipična
balkanska
Ona je otišla sa drugim i ostavila u njemu pakao
Umesto da ode kod psihijatra Jovana Marića
On je celu noć pio i plakao
Otići kod psihijatra u Srbiji je velika sramota
Zato je svaka pesma, u mojoj zemlji, iskrena ispovest
idiota
Ostavljenog zato što voli da bude ostavljen,
takav je mentalitet
Sve drugo osim poraza je neuspeh, atak na identitet
Biti na vreme ostavljen smatra se najvećim uspehom
U zemlji koja je naviše ostavljenih ljudi dala
Mislim da ne znaš gde si se zaista rodila
Mislim da ne znaš s kim imaš posla, mala