UNDE ESTE MAICA DOMNULUI? PS Macarie in tabara ASCOR Cluj de la Ghelari 2016
Extras dintr-un cuvant catre tinerii din tabara ASCOR de la Ghelari (jud. Hunedoara) al PS Macarie, Episcopul Europei de Nord – 4 august 2016:
“[…] Aşadar, Maica Domnului este la ceruri cu trupul ei preamărit, dar este şi printre noi, pământenii, îndeosebi în această perioadă a postului dedicat ei. Unul dintre Părinţii Bisericii a ajuns în extaz, asemenea Sf. Ap. Pavel, până la al treilea cer şi s-a împărtăşit de slava lui Dumnezeu întru bucuria sfinţilor. Însă n-a văzut-o pe Maica Domnului. Şi a întrebat: Unde este Maica Domnului? Maica Domnului este printre fiii ei; şterge lacrimile, alină suferinţele, alină durerile, culege rugăciunile şi apoi le înalţă la Fiul ei. Am toată certitudinea că în aceste două săptămâni dedicate ei, Maica Domnului este printre copiii ei pretutindeni. Noi o recunoaştem ca Mamă şi ea ne recunoaşte ca fii.
Cea mai mare durere a Maicii Domnului nu este atunci când este blasfemiată, ponegrită pe nedrept într-un fel sau altul. Cea mai mare durere o trăieşte Maica Domnului atunci când nu i se cere ajutor, când nu i se cere ocrotire. Iar dacă-i cerem ocrotirea şi-i spunem din toată inima: , ea ne răspunde:
Şi aceasta trebuie să lucrăm, să împlinim în toată vremea: să Îl căutăm pe Dumnezeu ca şi Dumnezeu să ne caute pe noi. Să o căutăm pe Maica Domnului ca şi Maica Domnului să ne caute pe noi şi să ne cuprindă sub sfântul ei Acoperământ.
Îi spuneam mai devreme părintelui Ciprian că am avut mai multe experienţe deosebite în ultimul timp şi în Scandinavia şi în Transilvania şi în Moldova, unde am făcut misiune, însă aş vrea să vă împărtăşesc o trăire recentă. După cum v-am spus anul trecut, am săvârşit o icoană de mari dimensiuni a Maicii Domnului Alăptătoarea, Hrănitoarea cu lapte, pe care o păstrez la casa părintească. Câţiva dintre dvs. aţi ajuns cu colinda la părinţii mei şi v-aţi închinat înaintea acestei icoane, pe care, temporar, o adăpostesc în casa mea părintească. Doresc ca în viitorul cât mai apropiat să pot ridica un paraclis la intrarea în curtea casei părinteşti, lângă izvorul din curtea casei sfinţit chiar de părintele episcop Vasile şi să vă pot chema la o tabără asemănătoare cu cea de la Ghelari. Poate peste un an, peste doi, însă vă rog cu stăruinţă să puneţi şi în rugăciunile voastre particulare ca Dumnezeu să-mi dea ajutor şi să pot duce la bun sfârşit această lucrare. Spuneţi de trei ori: Amin! Amin!
“[…] Aşadar, Maica Domnului este la ceruri cu trupul ei preamărit, dar este şi printre noi, pământenii, îndeosebi în această perioadă a postului dedicat ei. Unul dintre Părinţii Bisericii a ajuns în extaz, asemenea Sf. Ap. Pavel, până la al treilea cer şi s-a împărtăşit de slava lui Dumnezeu întru bucuria sfinţilor. Însă n-a văzut-o pe Maica Domnului. Şi a întrebat: Unde este Maica Domnului? Maica Domnului este printre fiii ei; şterge lacrimile, alină suferinţele, alină durerile, culege rugăciunile şi apoi le înalţă la Fiul ei. Am toată certitudinea că în aceste două săptămâni dedicate ei, Maica Domnului este printre copiii ei pretutindeni. Noi o recunoaştem ca Mamă şi ea ne recunoaşte ca fii.
Cea mai mare durere a Maicii Domnului nu este atunci când este blasfemiată, ponegrită pe nedrept într-un fel sau altul. Cea mai mare durere o trăieşte Maica Domnului atunci când nu i se cere ajutor, când nu i se cere ocrotire. Iar dacă-i cerem ocrotirea şi-i spunem din toată inima: , ea ne răspunde:
Şi aceasta trebuie să lucrăm, să împlinim în toată vremea: să Îl căutăm pe Dumnezeu ca şi Dumnezeu să ne caute pe noi. Să o căutăm pe Maica Domnului ca şi Maica Domnului să ne caute pe noi şi să ne cuprindă sub sfântul ei Acoperământ.
Îi spuneam mai devreme părintelui Ciprian că am avut mai multe experienţe deosebite în ultimul timp şi în Scandinavia şi în Transilvania şi în Moldova, unde am făcut misiune, însă aş vrea să vă împărtăşesc o trăire recentă. După cum v-am spus anul trecut, am săvârşit o icoană de mari dimensiuni a Maicii Domnului Alăptătoarea, Hrănitoarea cu lapte, pe care o păstrez la casa părintească. Câţiva dintre dvs. aţi ajuns cu colinda la părinţii mei şi v-aţi închinat înaintea acestei icoane, pe care, temporar, o adăpostesc în casa mea părintească. Doresc ca în viitorul cât mai apropiat să pot ridica un paraclis la intrarea în curtea casei părinteşti, lângă izvorul din curtea casei sfinţit chiar de părintele episcop Vasile şi să vă pot chema la o tabără asemănătoare cu cea de la Ghelari. Poate peste un an, peste doi, însă vă rog cu stăruinţă să puneţi şi în rugăciunile voastre particulare ca Dumnezeu să-mi dea ajutor şi să pot duce la bun sfârşit această lucrare. Spuneţi de trei ori: Amin! Amin!